З України – з любов'ю! |
![]() |
Культура, мистецтво | ||||
Написав(ла) Юрій Федчак | ||||
15.11.2013 | ||||
![]() (натисніть на фото для перегляду, всього 34 фото і 4 відео) Фото 2, фото 3, фото 4, фото 5, фото 6, фото 7, фото 8, фото 9, фото 10, фото 11, фото 12, фото 13, фото 14, фото 15, фото 16, фото 17, фото 18, фото 19, фото 20, фото 21, фото 22, фото 23, фото 24, фото 25, фото 26, фото 27, фото 28, фото 29, фото 30, фото 31, фото 32, фото 33, фото 34. Гарним подарунком для смілтенян стала концертна програма "З України - з любов'ю", що зібрала жителів міста у великому залі культурного центру Смілтене. На це свято завітало так багато глядачів, що зал виявився переповненим. Виступи українців захопили всіх, і на це видовище варто було прийти подивитися: на сцені виступали дитячі і юнацькі колективи. До уваги латишів – Зразковий ансамбль пісні і танцю "Веселка" з Нового Роздолу (керівник – Тетяна Михайлюк), народний театр "На ходулях" з Дрогобича (керівник – о. Андрій Бунь), Школа бойового гопака ім. І. Богуна зі Львова (вчитель – Андрій Гачкевич), а також цех-майстер козацького цеху кошоварів ім. Богдана Русина Мирослав Шваб, член Національної спілки художників України, директор Косівського художньо-виробничого комбінату (м. Косів) Любов Ракевич, солістка з Дрогобича Ірина Дурменова, які захопили присутніх своїми талантами. Слід зазаначити, що народний театр "На ходулях" заснований у червні 2013 року. До складу театру входить молодь із Недільної школи парафії блаженних Священномучеників Северина, Якима та Віталія (м. Дрогобич); метою театру є поширення української національної та духовної культури. Третього листопада українська делегація завітала в Ригу і виступила перед українською діаспорою Латвії. Ведучою концертної програми була Леся Ратинська, мова оголошення виступів – російська з перекладом на латвійську. Візит наших земляків відображено у новинах латвійської телевізійної студії STVstudija. Недаремно завітали в прибалтійську країну вихованці школи бойового гопака. Бойовий гопак — українське бойове мистецтво, відтворене на основі елементів традиційного козацького бою, що збереглися в народних танцях та власного досвіду дослідника бойових мистецтв львів'янина Володимира Пилата. Сьогодні бойовий гопак виходить за межі звичайних уявлень про вид спорту чи бойове мистецтво. Бойовий гопак — це потужний молодіжний рух, що захоплює і об'єднує Українців в усьому світі, незалежно від суспільного стану чи рівня достатку, належності до політичних партій чи віросповідання. Учні шкіл Бойового Гопака, окрім техніки двобою, вивчають українські національні традиції та обряди, опановують мистецтво співу і танцю, гри на музичних інструментах. Гопаківці виховуються на засадах державницького патріотизму та загальнолюдської моралі, поваги до старших та пошани до своєї історії. Бойовий Гопак пропагує серед підлітків та молоді відмову від куріння, алкоголю та наркотиків, відтягує їх від злочинного світу, сприяє швидшій та ефективній соціальній адаптації молодого покоління. Окремим рядком варто відзначити юних артистів Зразкового ансамблю пісні і танцю "Веселка". Заснований у далекому 1981 році, ансамбль досягнув значних успіхів і вже продемонстрував свою успішність в багатьох країнах, зокрема у травні 2010р. "Веселка" чудово презентує м. Новий Розділ у Польщі, на XXIV Регіональному ярмарку "З мальованої скрині" - у м. Кеншипт, а у липні цього ж року приймає активну участь у фольклорному святі "Відлуння", яке проходить у м. Гіжицько. З часу присвоєння колективу звання "Зразковий" ним було дано біля 600 концертів. За цей же період здійснено постановку цілого ряду нових танців. Програма ансамблю віддзеркалює різнобарв'ям ліричних, запальних, жартівливих і веселих танців. Зразковий ансамбль народного танцю "Веселка" на даний час налічує 6 груп дітей віком від 3, 5 до 15 років. Займається у цьому колективі близько 120 дітей. "Надзвичайно гарний концерт! Ми побачили щось незвичайне!", - з захопленям висловила своє враження від побаченого Дзідра Плуме з Лаункалне. Декілька разів у своєму житті жінка вже побувала в Україні, зокрема у Львові, а тому характеризує українців як темпераментний народ, а власне Україну – чарівною країною. Гарне враження про Дрогобич склалося у її внука Крістера, коли він разом зі Смілтенським дитячим танцювальним колективом "Дадзіши" два роки тому побував у нашому місті під час святкування Дня міста. Дрогобич – гостинне українське місто. "Ласкаво просимо до нас в Україну", - запрошує жителів Латвії Леся Ратинська, керівник Благодійного фонду ім. Івана Франка "Посвіт". Саме цим фондом організований і забезпечений візит делегації з Львівщини у місто-побратим Смілтене. "У нас – гори, річки, золоті ниви і дуже хороші люди. Живемо у передгір'ї Карпат. Це краще побачити і відчути самим", - презентує Дрогобиччину Леся Ратинська. Дружбу між Смілтенським краєм і Львівщиною оцінила Інгуна Слап'юма. Ще школяркою за радянських часів вона побувала у туристичному таборі в Карпатах і досі згадує цю подорож як щось надзвичайно прекрасне та цікаве, що важко передати словами. Сьогодні юнацтву латвійського Смілтене шлях в Україну відкриває договір про співробітництво між Львівською областю і Смілтенським краєм. Ціль договору - співробітництво у таких сферах, як економіка, освіта, спорт і туризм. А тому вже сьогодні Л. Ратинська розпочала переговори про виступ смілтенських дитячих самодіяльних колективів на святкуванні Дня міста Нового Роздолу навесні наступного року. Дії БФ ім. Ів. Франка "Посвіт" спрямовані на збереження давніх традицій України і передання їх майбутнім поколінням, особливо заради підтримання дитячих колективів. Україну хочуть презентувати в очах світової спільноти тими здобутками, якими вона багата: культурними надбаннями, традиціями, багатющою древньою мовою, працьовитим народом, красою краєвидів, історією тощо, виношуючи водночас мету ознайомитися з культурами інших націй. Яскравою сторінкою залишилася ця мандрівка у спогадах наших юних земляків. "30 жовтня рушили у мандри. Кордони, нові враження, іноземні країни – це ніколи не забути! Після 28-годинної мандрівки ми добряче втомилися, адже було перетнуто межі Польської Республіки, згодом ми зупинилися у невеличкому латвійському містечку Смілтене. Знаєте, я жодного разу не була за кордоном, тому мої враження – просто безмірні від усього побаченого, почутого. Насамперед латвійська мова – цікава, з особливою незвичною мелодикою. А люди! Щирі, приємні, а головне – усюди панує неймовірний спокій, який поволі опановує кожним і надає дивне відчуття безпеки. Отож, ми приїхали увечері, і нас було поселено у своєрідному гуртожитку, який радше нагадував комфортабельний готель з усіма зручностями. А наступного дня наша українська група, яка складалася також із львів'ян та танцювального народного гурту із Нового Роздолу, у самісінькому центрі містечка розгорнула справжнє дійство: ми варили козацький куліш, приправлений салом, танцювали гопака, демонстрували неповторну українську вишиванку, трембітали на трембітах на усе Смілтене! А ввечері мали виступ перед громадою міста. Вразила мене організація концерту: освітлення, оздоба сцени, професійність озвучення дійства; нас сприймали як найталановитіших акторів і в усьому демонстрували повагу. Варто зазначити, що голова латвійського міста особисто подбав про організацію нашого дозвілля: ми побували на березі Балтійського моря, яке в той час було прохолодним, відвідали славнозвісний Музей рибальства – гордість Латвії. Дуже приязно нас прийняла голова Товариста української громади в Латвії Людмила Бєлінцева, особисто організувала екскурсію старою Ригою. Я й донині - в захопленні від дивовижної архітектури барокових шпилів костелів, замків, які надзвичайно оберігаються державою…", - розповіла у своєму листі до редакції "Дрогобич Інфо" учениця 9-го класу дрогобицької школи Діана Грицай та висловила вдячність о. Андрію Буню та всім, хто долучився до організації цієї поїздки. Читачам "Дрогобич Інфо" пропонуємо переглянути надані нам відеосюжети та світлини про концертне турне наших земляків. Переглядів: 6078
У даній статті коментарі вимкнено. |
© 2008-2024 Дрогобич Інфо → (сайт працює 5969 днів)